![O nouă PLANETĂ în Sistemul Solar?](https://media.evz.ro/wp-content/uploads/2016/01/o-noua-planeta-in-sistemul-solar.jpg)
Câte planete sunt în Sistemul Solar? De când Pluto a fost declasată în 2006 de la statutul de planetă la cel de planetă pitică se credea că în Sistemul Solar există 8 planete: de la Mercur, cea mai apropiată de Soare, la Uranus şi Neptun, cele mai îndepărtate.
Se pare însă că în Sistemul Solar există alte planete – mult mai mari şi mai îndepărtate de Soare decât Pământul.
Descoperirea unei noi planete în Sistemul Solar este o descoperire de excepţie – întrucât se credea că numărul acestora este bine conoscut: 8 planete. Mercur, Venus, Terra, Marte, Jupiter, Saturn, Uranus şi Neptun, în ordinea distanţei faţă de Soare. Planetele au dimensiuni şi structuri pe care le cunoaştem relativ bine, chiar dacă sunt încă multe întrebările la care am dori să aflăm răspunsul. Mulţi astronomi şi oameni de ştiinţă (majoritatea) erau convinşi că nu există alte planete nedescoperite; din acest motiv atricolul publicat recent în The Astronomical Journal de către doi astronomi de la California Institute of Technology (Caltech), Konstantin Batygin şi Mike Brown a stârnit mirare şi multe discuţii. Cei doi astronomi afirmă cum că ar fi descoperit o nouă planetă în Sistemul Solar – a nouă planetă (Planet Nine), care ar fi de circa 10 ori mai mare că Pământul şi s-ar află, conform calculelor delor doi cercetători, la o dstanta faţă de Soare de aproximativ 600 de ori mai mare că Terra. Batygin şi Brown nu au văzut însă această planetă cu vreun telescop sau vreu alt instrument folosit în astronomie; nu au dovezi directe asupra existenţa ei. Cum de au ajuns atunci la concluzia existenţei acestei uriaşe planete? Au studiat mişcarea obiectelor din periferia Sistemului Solar cunoscut – din aşa numită Centură Kuiper. Centură Kuiper este o centură de materie care a luat naştere când s-a format Sistemul Solar în periferia acestuia, extinzându-se de la orbită planetei Neptun până în afară Sistemului Solar. Obiectele din centură Kuiper aveau o mişcare ce părea perturbată de atracţia gravitaţională exercitată de un obiect masiv extern. Această metodă a fost folosită în trecut pentru descoperirea planetelui Uranus (în secolul al XVIIlea) şi Neptun (în secolul al XIXlea) şi este o metodă indirectă de descoperire a planetelor. Neptun şi Uranus au fost de atunci văzute şi studiate cu ajutorul telescoapelor. După doi ani de observaţii şi simulări pe calculator ce doi cercetători de la Caltech au fost în stare să demonstreze că perturbatiile orbitelor obiectelor din centură Kuiper nu sunt datorare prezenţei mai multor obiecte mici, ci cea a unui singur obiect masiv: o nouă planetă a Sistemului Solar, mult mai mare decât Terra şi mult mai îndepărtată de Soare. Nouă planetă ar trebui să aibă, conform calculelor celor doi astronomi, dimensiuni uriaşe – de circa 10 ori mai mare că Pământul, şi să se afle la o distanţă faţă de Soare de circa 600 de ori mai mare. Pentru a efectua o rotaţie completă în jurul Soarelui nouă planetă ar avea nevoie de o durata între 10.000 şi 20.000 de ani! Există cu adevărat această nouă planetă? Studiul lui Batygin şi Brown a stârnit nenumărate discuţii printre astronomi. Cert este că dacă această planetă uriaşă există mai devreme sau mai târziu va fi văzută şi în mod direct – cu ajutorul telescoapelor. Dacă existenţa Planetei 9 va fi confirmată astronomii vor dori să înţeleagă cum a luat naştere această planetă şi, probabil, vor porni în căutarea unor noi planete şi mai îndepărtate de Soare. Care sunt deci limitele Sistemului Solar? Câte planete conţine? Sistemul Solar ar putea să ne rezerve încă multe surprize. La ora actuală cercetătorii sunt în căutarea planetelor care aparţin unor sisteme solare îndepărtate, am văzut însă că am putea avea surprize chiar aici, acasă la noi: noi planete ar putea să fie descoperite în viitor atât în Sistemul Solat cât şi în multe alte sisteme solare. Se pare că în Univers existenţa planetelor nu este deloc o excepţie, aşa cum se credea în trecut, ci, dimpotrivă, acestea ar putea să fie foarte răspândite.
Articol scris de Cătălina Oana Curceanu, prim cercetător în domeniul fizicii particulelor elementare şi al fizicii nucleare, Laboratori Nazionali di Frascati, Istituto Nazionale di Fisica Nucleare (Roma, Italia) şi colaborator al Scientia.ro
![](/wp-content/themes/evz/assets/img/evz_comunicate.gif)