Este China o amenințare pentru pacea mondială? UE spune că nu, dar...
- Ovidiu Drugă
- 10 iunie 2020, 07:30
![Este China o amenințare pentru pacea mondială? UE spune că nu, dar...](https://media.evz.ro/wp-content/uploads/2015/03/china-face-experimente-genetice-teribile-ce-tip-de-armata-chinez.jpg)
E posibil ca guvernul Xi să fie sincer convins că „forțe externe” ostile complotează împotriva Chinei. Dar a înțelege cum arată lumea din perspectiva Beijingului nu trebuie să derapeze în asentiment. Chiar dacă dl Xi și ai săi sunt ferm convinși că acțiunile Chinei sunt de natură „defensivă”, sistemul pe care îl apară ei este un stat monopartid care caută să reprime criticile în interior și în străinătate - în vreme ce presează în continuare cu o serie de revendicări internaționale absurde.
Beijingul își va pleda cauza cu argumente juridice, diplomatice și istorice. Dar nu va convinge niciodată țările democratice din Asia și Occident să fie oricum altcumva decât îngrozite la vederea amenințării Chinei la adresa libertăților din Hong Kong și Taiwan.
Întrucât China este puterea în ascensiune a secolului 21, acțiunile Beijingului au acum implicații globale. Țări din întreaga lume privesc diplomația războinicului-lup - și se întreabă dacă nu cumva ele sunt următoarele la rând pentru o porție de coerciție.
Politica Chinei a fost dintotdeauna aceea de a face un exemplu din țările care o deranjează. Țări sau conducători străini care au nemulțumit Beijingul se trezesc excluși de la reuniuni sau de la acorduri economice. Aceste tactici sunt adesea eficiente, deoarece replica lumii este extrem de fragmentată. Criticii Beijingului pot fi izolați și pedepsiți - după cum tocmai s-a întâmplat cu Australia. De-a lungul anilor China a învățat că un răspuns agresiv funcționează de obicei, convingându-i pe criticii externi să bată în retragere.
Schimbarea acestui tipar comportamental va necesita o replică mai unitară și mai principială din partea democrațiilor lumii, poate prin constituirea unui grup permanent de contact pentru dezbaterea politicii în privința Chinei. Având în vedere paranoia și naționalismul de la Beijing, există în mod evident un pericol ca un răspuns mai dur și mai coordonat să declanșeze o replică și mai agresivă.
Dar pericolul mai mare este acela că lumea este prea distrasă, prea dezbinată și prea intimidată pentru a răspunde coerent. Fapt ce ar putea convinge Beijingul să riște la un moment dat mai mult decât își permite - aruncând lumea într-o criză nouă și periculoasă”.
![](/wp-content/themes/evz/assets/img/evz_comunicate.gif)