![Băsescu și Canalul Dunăre-Marea Neagră](https://media.evz.ro/wp-content/uploads/2018/12/destinul-elitelor-sunt-bun-dar-nu-ma-cauta-nimeni-editorial-de-f.jpg)
La Bruxelles se discută nu doar Brexitul, ci și alte metode de coagulare europeană. Traian Băsescu, un politician pe care îl admir și respect, a venit cu o ideea grozavă! Că există o bună oportunitate pentru punerea în valoare a magistralei de transport pe apă Rin – Main – Dunăre. Ar fi cea mai nepoluantă și ieftină variantă de transport care va lega Constanța de Rotterdam și Marea Neagră de Marea Nordului.
Potrivit acestuia, cei 2900 km de cale navigabilă interioară (Rinul 700 km și Dunărea 2200 km – din care România controlează 1085 km) străbat 10 țări și un mare număr de capitale, mari orașe centre industriale, sociale și culturale. Cheia intervenției - în variantă românească - este alta: unificarea Regulamentelor celor două fluvii ar crește traficul pe Dunăre de la 70 mil. tone/an la 500 mil. tone/an stimulând în același timp creșterea traficului de mărfuri pe Canalul Dunăre – Marea Neagră.
Din punct de vedere geopolitic, Traian Băsescu revine la o idee geopolitică colosală. Prezentată până în prezent doar de Pamfil Șeicaru. În exil, marele ziarist dar și politolog a publicat o carte senzațională: “Die Donau - Fluss der Fünf Meere. Ein Europäisches Problem im Lichte der rumänisch-sowietischen Kontroversen, 1975 ("Dunărea - fluviu a cinci mări. O problemă europeană în lumina controverselor româno-sovietice"). Apărută în românește la editura Pelican din Giurgiu în 2006 și pe care, în mod evident, nu o citește nimeni. Asta deși toți se pricep la stategii de genul celor trei mări…
Nu țin aici o lecție de istorie dar câteva lucruri sunt importante. Ideea Canalului Dunăre-Marea Neagră nu i-a venit brusc lui Ceauşescu, ci după ce a vizitat, în 1972, portul Anvers (Belgia), unde studiază ecluza Boudouin, şi în 1973 porturile Amsterdam şi Rotterdam (Olanda), unde a aflat de proiectul Canalul Europei ce urma să lege Rinul cu Dunărea, o cale fluvială transcontinentală de 3.500 km.
Canalul, şi în prezent cea mai mare construcţie 100% românească, a însumat 8 ani de muncă, un efort uriaş la nivel national.“Drumul fără pulbere” a înghiţit studiile a peste 1.000 de specialişti din cercetare şi proiectare, peste 33.500 de devize şi detalii de execuţie. S-au dislocat circa 300 milioane metri cubi de pământ, s-au turnat 3,6 milioane metri cubi beton, s-a realizat un canal navigabil în lungime totală de 64,4 km, având la capete câte două ecluze duble de 310 metri lungime.
Pe 26 mai 1984, într-un cadru festiv, cu zeci de mii de oameni de-a lungul Canalului, Nicolae Ceauşescu tăia panglică Canalului Dunăre-Marea Neagră. Lucrarea era estimată pe atunci la valoarea de 10.000 de miliarde de lei. Canalul Dunăre-Marea Neagră scurtează drumul spre Constanţa cu aproape 400 km.
Datele de ieri și de astăzi arată că nu a fost realizat degeaba. Poate își revin unii europeni – nu spun Olanda – și îi dăm drumul la treabă. În plus valoarea geostrategică a lui este gigantică!!!!
![](/wp-content/themes/evz/assets/img/evz_comunicate.gif)