![Cazul Joe Biden și ipocrizia politică a #MeToo](https://media.evz.ro/wp-content/uploads/2020/05/joe-biden.jpeg)
Puse în paralel, cazurile lui Brett Kabanaugh și Joe Biden, doi politicieni proeminenți, acuzați de agresiune sexuală, demonstrează utilizarea mișcărilor „civice” neo-marxiste în scopuri politice.
Un comentariu de Tyler C. Chrestman pentru American Thinker.
Acuzațiile Tarei Reade la adresa lui Joe Biden au dezvăluit ceva deja previzibil în legătură cu mișcarea #MeToo: că poate și este exploatată în scopuri politice.
În acest caz, faptul că cele mai vocale membre ale mișcării au ales să tacă vorbește mai mult decât o mie de declarații.
Cele care au fost obligate să vorbească despre subiect au emis declarații cu asemenea proprietăți amorfe extreme încât au părut cu totul golite de sens.
Nu s-a înregistrat nici o condamnare la adresa lui Biden, nici o solicitare de anchetă, nici o susținere în favoarea lui Reade.
În loc de aceasta, ne-am confruntat cu declarații precum „Joe Biden este Joe Biden” a lui Nancy Pelosi, ca și cum vorbele acestea ar avea vreun sens.
Ceea ce aceste lucruri arată lumii este că activistele și politicienii spun că bărbații trebuie făcuți responsabili de toate agresiunile sexuale, cu excepția bărbaților care candidează împotriva lui Donald Trump.
Abia dacă au trecut doi ani de când Brett Kavanaugh a fost nominalizat pentru Curtea Supremă de Justiție, iar mișcarea #MeToo și-a revărsat asupra lui întreaga furie, în timpul procesului de confirmare.
Au fost proteste masive la Capitoliu, oamenii din stradă cerând retragerea nominalizării.
Kavanaugh a fost numit „prădător sexual”.
Istorii bizare, și astăzi dovedite total mincinoase, circulau despre implicarea sa într-o rețea subterană de violatori în grup.
Presa a dat atenție pe larg fiecărei plângeri în parte.
Retractările au venit mult mai târziu, iar Kavanaugh a fost socotit vinovat până când s-a dovedit că era inocent.
Acuzația care a stat în centrul scandalului Kanavaugh era bazată pe mărturia unei singure persoane. Când Chistine Ford a formulat acuzațiile, nu a oferit nici o dovadă serioasă, nici un martor. Nu își putea aminti unde avusese loc petrecerea cu pricina, nici cum ajunsese sau plecase din casa respectivă.
Ford ar fi vorbit cu vreo două persoane, în cursul ultimilor 30 de ani, dar acestea au fost toate „dovezile” prezentate.
În schimb, în locul unor dovezi concrete, a prezentat o poveste pe care presa a caracterizat-o drept plină de demnitate și având un aer de veridicitate.
Brett Kavanaugh a dezmințit povestea în totalitatea ei, dar acest „ea a zis, el a zis” a fost suficient pentru mișcarea #MeToo să îl condamne pe Kavanaugh în instanța opiniei publice.
Acum, Tara Reade îl acuză pe Joe Biden de agresiune sexuală. Dovezile din acest caz sunt la fel de puternice, sau mai puternice, decât cele din cazul Kavanaugh.
Reade a declarat că a făcut o plângere oficială la Senat despre agresiunea sexuală, deși nu se știe unde se află hârtia acum.
Mama lui Reade a sunat la Larry King Live pentru a spune că fiica ei a avut o problemă cu un senator și dorea să afle cum poate fi ajutată.
Reade le-a spus celor apropiați despre incident, astfel că avem o verificare contemporană.
De asemenea, Reade își amintește anul și locul. Ea a spus că a fost mutată cu serviciul după ce a depus plângerea, și se pare că acest lucru s-a produs cu adevărat.
Ce le lipsește activistelor #MeToo să vorbească?
Nimic din toate acestea nu înseamnă că Joe Biden este vinovat și nu trebuie să îl tratăm așa.
Dar acest lucru expune ipocrizia #MeToo în ochii lumii întregi.
Cei mai severi critici ai lui Kavanaugh au descoperit acum că procedura legală este cea mai bună soluție.
Nu trebuie să contestăm motivele lui Ford sau Reade pentru a înțelege că un sistem care poate ruina viața acuzaților pe baza unor simple declarații este de neconceput.
Cele/cei cu retorica cea mai agresivă la adresa lui Kavanaugh nu vor recunoaște niciodată că au greșit, în ciuda tonului îndulcit la adresa lui Biden.
Speranța este să fi realizat în sfârșit că principiul lui „dincolo de orice îndoială rezonabilă” nu ar trebui niciodată înlocuit cel al „preponderenței probelor”. Și cu atât mai puțin cu principiul „toate femeile trebuie crezute”.
![](/wp-content/themes/evz/assets/img/evz_comunicate.gif)