Adrian Năstase despre polițica externă, interesele celorlalți și interesele României. „Ne orientăm, în continuare, după «licurici»?”
- Jeanina Năstase
- 14 mai 2018, 08:33
![Adrian Năstase despre polițica externă, interesele celorlalți și interesele României. „Ne orientăm, în continuare, după «licurici»?”](https://media.evz.ro/wp-content/uploads/2018/05/adrian-nastase-despre-politica-externa-interesele-celorlalti-si-.jpg)
Fostul premier Adrian Năstase intervine în scandalul pe probleme de politică externă iscat între puterea parlamentară şi preşedinţie. Mai exact, într-o perioadă cu multe ape tulburi, acesta propune o variantă de mijloc. Una în care România să se încadreze între interesele americane şi cele europene, mizând însă pe propriile interese naţionale.
Redăm o parte din postarea de pe blogul fostului premier:
"Politica externă a României ar trebui să navigheze deci între Scila si Caribda, promovând interesele naționale în contextul relației tot mai oscilante americano-europene. Au mai existat astfel de situații. Spre exemplu în 1999, când americanii au bombardat Belgradul sau în 2003 – am în vedere al doilea război din Irak. Vă amintiți reacția președintelui Chirac, atunci când România a decis să se alăture inițiativei americane. Franța nu voia intervenția militară pentru că avea contracte de câteva miliarde de dolari pentru reactoarele nucleare irakiene.
Americanii erau interesați de a dobândi acces la câmpurile petrolifere din Irak, plus diverse interese strategice în zonă. România avea nevoie însă de sprijinul american pentru intrarea în NATO (sprijin pe care nu-l obținuse în 1997), intrarea în Alianța Atlantică fiind esențială pentru a nu mai fi un fel de „no man’s land” între Occident și Rusia și pentru a oferi o piață predictibilă și sigură investițiilor străine.
În acele momente, clasa politică românească a oferit, însă, la nivelul deciziei, abordări unitare, consensuale. Este adevărat, englezii spun: „în politica externă, nu există prietenii eterne ci doar interese eterne”. Știm oare, în România, care sunt interesele noastre pentru a face opțiuni, în fiecare moment, în funcție de ele sau ne orientăm, în continuare, după „licurici”?
Pe de altă parte, cine reprezintă, în politica mondială, Scila și cine Caribda? Ulise a înfruntat, se pare, Scila. Pentru noi este important să evităm, în același timp și cu inteligență, riscurile determinate atât de susceptibilitățile Uniunii Europene, cât și pe cele ale Americii, promovându-ne propriile interese și vorbind, în interior dar și în exterior, aceeași limbă. Problema este că unii recomandă limba germană, alții limba engleză, cu accent american. Eu cred că limba română ar fi cea mai potrivită pentru politica noastră externă…", scrie Adrian Năstase pe blog.
![](/wp-content/themes/evz/assets/img/evz_comunicate.gif)