Infractori ajunși în vârful statului. Editorial de Ingrid Mocanu
- Ingrid Mocanu
- 9 noiembrie 2018, 00:00
![Infractori ajunși în vârful statului. Editorial de Ingrid Mocanu](https://media.evz.ro/wp-content/uploads/2018/11/infractori-ajunsi-in-varful-statului-editorial-de-ingrid-mocanu.jpg)
A ieșit Iohannis, președintele nostru al tuturor, să ne spună că niște „infractori” au ajuns în vârful statului. Așa este. El este primul și în cea mai înaltă funcție din vârful statului și i se potrivește bine zicala.
Căci azi, în România, „infractori” sunt cei despre care DNA află după ani și ani de la denunțători din pușcării, dornici de îmbunătățire a propriei situații juridice, în ciuda interceptărilor a milioane de români pe miliarde de euro. Căci singurul care pare a avea acuzații prin dosare destul de serioase este Iohannis: și-a îmbogățit propriul partid (zice că nu lua bani de la partidul pe care îl conducea, deci nu se pune… de parcă ar lua vreun președinte de partid salariu), căruia i-a dat și bani și bunuri imobile…
Când Tăriceanu a fost achitat, soluția lui fiind rezultatul unui calcul simplu al Sistemului, acesta a ieșit și a început să vorbească despre abuzuri la trecut: Statul Paralel a făcut, Sistemul a dres, a abuzat, etc. Când Dragnea a fost condamnat cu executare, a ieșit și el public și și-a cerut scuze de la nevinovații care zac prin pușcării pe nedrept și a promis măsuri ferme. Foarte corect! Ne-am bucurat toți.
Și, de atunci, nu s-a mai întâmplat absolut nimic: Tudorel, vajnic susținător al Sistemului, atât în funcția de judecător constituțional, dar și în perioada de după și până în prezent, a reușit să îi prostească pe acești politicieni defecți, ambetați de propriul orgoliu și fraieriți de indivizi ce stau la șuete cu decidenții din acest Sistem abuziv.
Dragnea a amânat nepermis de mult măsurile necesare normalizării situației, sperând că justiția care l-a distrus o dată îl va cruța a doua oară, iar Tăriceanu își freca mulțumit mâinile, văzând în înhățarea și exterminarea lui Dragnea șansa sa proprie spre funcția supremă în Stat.
Noul dosar al lui Tăriceanu nu are, probabil, nici mai multe și nici mai puține probe decât cele ale unor nevinovați care zac prin pușcării și care sunt trimiși în continuare în pușcării de judecători care au rămas la fel de cinici și suficienți. Faptul că noi vedem public ce abuzuri au fost în stare să comită procurorii și judecătorii, nu înseamnă că aceste abuzuri s-au oprit și că totul trebuie analizat ca un fapt istoric. Abuzurile, așa cum sunt ele prezentate public în fiecare zi, se derulează în continuare, iar nevinovații asupra cărora s-au exercitat acel tip de abuzuri, continuă să rămână în captivitate.
Un dosar fabricat în plus sau în minus, al lui Tăriceanu sau al altuia, nu prezintă relevanță pentru șirul de nenorociri ce s-a abătut asupra tuturor. Ura este singura care animă azi mase largi de oameni și, pentru a urî, Sistemul naște astfel de povești.
Dacă au fost sau sunt politicieni corupți Tăriceanu, Dragnea ori Năstase, nu știm și nici nu vom afla vreodată, căci maniera amatoristă de a încropi dosare a unor adolescenți râzgâiați, denumiți procurori, trecuți direct de la romanele languroase sau polițiste la alergatul după Elodia sau după corupți, nu ne va da această posibilitate. Judecători care nu deschid dosarele, dar judecă după chiolhanuri sau sufragerii nu vor face vreodată lumină în cazurile pompieristico-heirupiste, ci vor înfunda sau salva indivizi, la un semn din degetul mare al lui Nero.
Peste toate aceste fantasmagorii și diletantisme se adaugă amatorismul unora din politică. În partidele politice românești au pătruns, în mare măsură, caractere mici, sprijinite pentru a penetra și controla partidele de oamenii Sistemului. Și așa s-a ajuns să spolieze împreună, să se protejeze reciproc și să îi sfâșie pe toți cei ce le-ar putea periclita acest mecanism mafiot ce funcționează ca uns. Slugoi mai mari sau mai mici, adunați prin sufragerii, mai vechi sau mai noi, au căpușat structurile statale și au șobolănit pe la colțuri, evitând, cât de mult au putut, votul și voința populară.
Aceasta este atmosfera în care Tăriceanu își dorea să „șobolănească” și el, în loc să lupte cinstit și corect cu aceste structuri mafiotizate și scăpate de sub control democratic.
Și a încasat… un nou dosar. Să fie primit!
![](/wp-content/themes/evz/assets/img/evz_comunicate.gif)