Nu importanţa BOR se discută, ci moralitatea exceptărilor de la obligaţii fiscale şi transparenţa veniturilor bisericii, pe ideea "crede şi nu cerceta" | VOCILE DREPTEI
- Angelin Ioan
- 7 mai 2015, 14:59
![Nu importanţa BOR se discută, ci moralitatea exceptărilor de la obligaţii fiscale şi transparenţa veniturilor bisericii, pe ideea "crede şi nu cerceta" | VOCILE DREPTEI](https://media.evz.ro/wp-content/uploads/2019/09/2791367ccb9e5a4f1832e41658007e97.jpg)
În data de 7 aprilie 2015, pe agenţia de ştiri Basilica a fost publicat dreptul la replică al BOR faţă de articolul “Biserica şi fiscul o prietenie protejată de toate partidele”, publicat de Evenimentul Zilei în data de 6 aprilie 2015.
În esenţă, în dreptul la replică transmis azi, BOR încearcă direcţionarea cu abilitate a discuţiei pe pista falsă a importanţei acţiunilor bisericii şi aduce 3 idei în argumentaţie: 1. că BOR respectă legislaţia, 2.că BOR îndeplineşte o activate importantă / semnificativă - "important" fiind cuvântul care se repetă cel mai des în text ca subliniere a faptului că importanţa scuteşte biserica de posbilitatea discutării obligaţiei morale de contribuţie fiscală după măsură şi 3. situaţia din Europa.
Referitor la argumentul respectării prevederilor din Codul Fiscal, faptul că BOR respectă legislaţia generoasă privind exceptările de la impozitare, nu este un merit, ci este chiar tema pusă în discuţie. În plus, legea se poate modifica şi avem un exemplu banal cu impozitarea recentă a bacşişului. Nu discutăm aspectul moral al exceptărilor fiscale pentru biserică, deşi biserica poate da un exemplu de forţă spirituală asumând în vremuri dificile economic renunţări la parte din privilegiile fiscal. Biserica nu face decât să predice bună răspundere cetăţenească, nu să şi asume din propriile buzunare, altfel generoase după cum arată chiar comunicatul BOR vorbind de dimensiunea cheltuielilor.
Faptul că veniturile sunt audiate de eparhii “Această disciplină financiar-contabilă a fiecărei unităţi bisericeşti este verificată periodic de către serviciul audit al fiecărei eparhii”, înseamnă că BOR ne spune că se auditează ea pe ea şi ne cere să o credem pe cuvânt. Crede şi nu cerceta e argumentul BOR. Cazul părintelui Irinel Andronache ridică un semn de întrebare despre transparenţa veniturilor bisericii.
Chiar şi în Codul fiscal, Art. 15 alin.1 lit. f se precizează că veniturile BOR sunt scutite de impozitare CU CONDIŢIA ca banii să fie folosiţi în scopurile “bine definite” de aceeaşi lege. Cine verifică dacă banii au fost cu adevărat folosiţi în acele scopuri? BOR. Şi aici ajungem la a două problemă. Auditarea internă este lipsită de transparenţă, iar lipsa de transparenţă va naşte întotdeauna suspiciune.
În noapte de Înviere, la o singură biserică din Bucureşti câteva sute de români au dat bani pomană odată cu primirea Paştelui. Cum ar fi fost dacă a doua zi, pe uşa bisericii ar fi apărut un tabel cu numele celor care au dat bani, suma dată de fiecare şi ce se va face cu acei bani? Sigur ar fi fost bine, dar cine să stea să numere banii primiţi de biserică de la enoriaşi? Iar ocaziile de acest fel sunt multe, iar donaţiile asemeni. Serviciile bisericii ca instituţie şi ale preoţilor sunt permanent răsplătite din “mila" credincioşilor contribuabili.
Nu contestă nimeni că acţiunea socială a BOR este importantă. Dar ce treabă are asta cu Codul fiscal, auditare, transparenţă? Niciuna. Biserica ar trebui să ştie că ceea ce faci nu mai este important dacă oamenii nu mai au încredere că faci bine şi corect.
Şi la final o întrebare al cărui răspuns este lăsat la latitudinea Bisericii: pentru a fi percepută ca “dintre oameni şi pentru oameni” ar fi de acord cu transparenţa veniturilor şi cu renunţarea măcar cu titlul de exemplu la măcar una din excepţiile de impozitare? Prin asta BOR ar arăta că este egală cu şi alături de enoriaşii ei, chiar dacă aceştia sunt patroni de cafenele şi baruri.
![](/wp-content/themes/evz/assets/img/evz_comunicate.gif)