Arheologii au făcut o descoperire fascinantă în China. Aceștia sunt de părere că au găsit fragmente din craniului lui Buddha sub un templu budist din Nanjing, China
Oamenii de știință chinezi afirmă că fragmentul de os parietal găsit într-un sicriu de piatră îngropat sub un templu budist din Nanking i-ar putea aparține lui Buddha, relatează revista Chinese Cultural Relics. Fragmentul osos a fost găsit sub Templul Mare Bao'en, într-un model de stupă (osuar budist) din lemn de santal, argint și aur. Acesta a fost păstrat într-o cutie care a fost depusă, la rândul ei, într-un sicriu de piatră. Stupa miniaturală a fost decorată cu gravuri ale unor frunze de lotus, imagini ale păsării Phoenix și zei cu săbii în mâini. Potrivit site-ului Live Science, altarul are formă dreptunghiulară, cu o înălțime de 117 de cm și lățime de 45 de cm. Este făcut din lemn de santal, aur și argint cu bijuterii încrustate, fragmentul de os aflându-se în interior. Cercetătorii susțin că inscripțiile gravate pe sicriul de piatră arată că osul i-a aparținut lui Siddhartha Gautama, fondatorul budismului. Cuvintele respective au fost scrise acum aproximativ 1000 de ani de către un anume Deming. Inscripția mai arată că Deming, care era "Maestru al Iluminării Perfecte, călugăr al mănăstirii Chengtian și conducător al robei purpurii", a păstrat fragmentul de os după ce Buddha a intrat în Paranirvana, când se întrerupe ciclul moarte / renaștere. Inscripțiile găsite pe sicriul de piatră susțin ipoteza conform căreia modelul de stupă a fost creat în timpul domniei împăratului Zhenzong (997-1022 EN) din timpul dinastiei Song. Cercetătorii au mai declarat că respectivul sicriu are gravate și numele persoanelor care au donat bani și materiale pentru a se construi modelul, precum și numele persoanelor care l-au realizat. Potrivit lui Deming, un conducător al Indiei din acea perioadă, regele Ashoka, "a ales să conserve rămășițele lui Buddha și le-a împărțit în 84.000 de bucățele." Potrivit inscripției, China a primit 19 dintre ele, inclusiv fragmentul de os parietal care a fost păstrat într-un templu distrus acum 1400 de ani, într-o perioadă tulbure, când războaiele erau la ordinea zilei în regiune.