În ultimele luni ale celui de-Al Doilea Război Mondial, în fața ofensivei trupelor sovietice și britanice, naziștii au evacuat lagărele din est și au îmbarcat deținuții pe pachebotul Cap Arcona.
Neștiind ce să facă cu prizonierii din lagărele de concentrare de la Neuengamme, la sud de Hamburg, și de la Fürstengrube, aproape de Auschwitz, naziștii au ales o soluție uluitoare.
Cap Arcona, construit în anii ’20, era un elegant vapor de croazieră lung de 206 metri, care, înainte de începerea războiului, făcea legătura între Germania și America de Sud. Fusese construit pentru a primi la bord 850 de pasageri, scrie săptămânalul german Der Spiegel.
În primăvara lui 1945, circa 4600 de deținuți au fost mutați pe Cap Arcona, care a fost transformat astfel în lagăr de concentrare plutitor. Condițiile de detenție de la bord erau înfiorătoare:
„Prizonierii vegetau propriile excremente, printre cadavre, ajunși pe jumătate nebuni de foame și de sete.”
Pe 3 mai 1945, cinci zile după capitularea naziștilor, în timp ce Cap Arcona naviga în apele golfului Lübeck din Marea Baltică, a fost bombardat de avioanele armatei britanice. Pachebotul a luat foc apoi s-a scufundat. Majoritatea prizonierilor au murit în flăcări. Doar 500 dintre ei au supreviețuit naufragiului, reușind să ajungă la țărm, înotând într-o apă a cărei temperatură nu depășea 7 grade.
Vasele de pescuit care au venit să dea ajutor naufragiaților nu au acceptat la bord decât bărbații în uniformă, împingându-i pe deținuți în mare. Unii au fost chiar împușcați când au ajuns la mal.
Cap Arcona nu a fost singurul lagăr de concentrare plutitor care a fost scufundat în acea zi de trupele britanice, notează săptămânalul Focus. Cele 200 de avioane ale Royal Air Force, care au scufundat pe 3 mai 1945 o sută de nave germane au atins și cargoul Thielbeck, la bordul căruia se găseau 2400 de prizonieri din lagărul Neuengamme.
Ulterior, foști ofițeri SS au susținut că intenționau să-i transporte în Suedia. Der Spiegel evocă însă doi versiuni mai plauzibile: fie vasele erau folosite provizoriu, până s-ar fi găsit o soluție de cazare a deținuților, fie „SS intenționa să scufunde vasele cu prizonieri cu tot”.
Această ultimă ipoteză este susținută și de faptul că pachebotul Cap Arcona nu purta nici un pavilion care ar fi permis forțelor britanice să-l deosebească de vasele folosite de armata germană pentru transportul trupelor.